Ha a jelenleg évente 2 ppmv-vel növekvő szén-dioxid arányt vesszük alapul, akkor ez 2015-re eléri a kritikusnak tartott 400 ppmv-s szintet. Az Oxfordi Egyetem modellje pesszimistább Még ennél is jóval sötétebb jövőképet vetítenek előre az Oxfordi Egyetem éghajlati modellje, a program keretében végzett számítások. Ezek szerint amennyiben a szén-dioxid mennyisége eléri az ipari forradalom előtti szint dupláját, akkor a század végére a mostaninál akár 11 fokkal is magasabb lehet bolygónk hőmérséklete. Megoldás? Az előrejelzések ismeretében született a Kiotói egyezmény, melynek megvalósításával jelentősen csökkenhet a világ szén-dioxid kibocsátása. Ennek jegyében támogatják, hazánkban is a korszerűbb energia-előállítási, illetve felhasználási technológiákat, a klímatudatosság növelését.
2017. november 14. | | Olvasási idő kb. 3 perc Az elmúlt évtizedek legnagyobb éhínségére figyelmeztettek az ENSZ humanitárius szakemberei mindössze néhány nappal ezelőtt. Most épp Jemenbe nem jutnak el a segélyszállítmányok a szaúdi blokád miatt. De nem ez az egyetlen térség, ahol gyerekek (és persze felnőttek) milliói vannak veszélyben. A globális (és bármelyik nagyhatalom vezetője bármit mond, kutatók szerint igenis létező) klímaváltozásnak "köszönhetően" a Föld és az óceánok vízszintje növekszik, a termőföld és az ivóvíz egyre kevesebb lesz. Ennek pedig nem más az oka, mint maga az ember. Szóval: baj van. Tényleg, baj. Háromrészes globális gyermekéhezésről szóló sorozatunk első része következik. Dr. Gyurkó Szilvia írása. – A létező klímaváltozás Gyermekjogász vagyok és nem klímakutató, de amikor a szerkesztőségben arról beszélgettünk, hogy írni kellene a gyermekéhezésről világviszonylatban, egyértelmű volt számomra, hogy a globális klímaváltozásnál kell kezdeni az egészet. Mindenképpen írni kell arról, hogy a változó éghajlati viszonyok eredményeként olyan gazdasági-, környezeti- és politikai folyamatok indultak be az egész világon, melyeknek az egyik nagyon szomorú következménye éppen a gyermekéhezés.
A Föld időjárása az utóbbi időben egyre furcsább és riasztóbb jelenségeket produkál: Indiában a monszun olyan heves esőzésekkel érkezik, hogy a kiöntő folyók egész városokat mosnak el. Kínában sose látott méretű jéglabdák hullnak az égből, terményt, emberéletet nem kímélve... Ausztráliában pedig emberemlékezet óta nem tapasztalt aszályok sorvasztják-szárítják a növényzetet, tragikus erdőtüzeket okozva. Vajon mi az oka, hogy napjainkban alig telik el úgy nap, hogy ne látnánk/hallanánk legalább egy beszámolót valamely különösen borzalmas természeti katasztrófáról? Az optimisták szerint a jelenség csupán a híreket azonnal továbbító Internetnek és televíziós hírcsatornáknak, valamint a minden ember zsebében ott lapuló, minden szerencsétlenséget azonnal megörökítő kamerás mobiltelefonoknak köszönhető. A klimatológusok ugyanakkor nem osztják ezt a véleményt. Sok tízezernyi mérés alapján azt állítják, hogy a Föld átlaghőmérséklete az elmúlt évszázadban 1 Celsius fokkal emelkedett, aminek a puszta melegedésen túl számos egyéb sokkoló következménye van - a Föld légkörében csapdába eső hő hatására gyorsul a vízkörzés, erősödnek a ciklonok, egyes helyeken nő a csapadék mennyisége, máshol pedig soha nem látott szárazságok pusztítanak.
Ám ma a városok lakosságának a növekedése miatt, és amiatt, hogy egyszerűbb lett az utazás, egy ezekhez hasonló betegség villámgyorsan elterjedhet az összes kontinensen. Egy ilyen járványos betegség minden külső beavatkozás nélkül felbukkanhat. Ám egyre többeket tartanak rettegésben a biológiai fegyverek, azaz olyan betegségek, melyeket maguk az emberek hoznak létre. A téma szakértői azt mondják, hogy ha néhány ember összefog, és van szakértelmük, az interneten be tudják szerezni a szükséges felszerelést, és halálos biológiai fegyvereket képesek létrehozni. "A maguktól felbukkanó betegségek továbbra is komoly biológiai fenyegetettséget jelentenek, ám egy intelligens ellenség felfegyverkezve ugyanezekkel a kórokozókkal – vagy [rendkívül ellenálló], esetleg szintetikus úton előállított kórokozókkal – hatalmas katasztrófát tudna okozni" (The Bipartisan WMD Terrorism Research Center) Fontos fajok kihalása Az elmúlt öt év során az amerikai méhészek minden évben elveszítették a méhállományuknak körülbelül a 30 százalékát az úgynevezett kaptárelhagyás miatt.
A szén-dioxid mennyiségének növekedése pedig elősegíti a hősugárzás csapdába esését a felső légkörben. A csapdába esett hő egy része visszasugárzódik a Föld felszíne és az alsó légkör felé, felmelegítve azt. A kutatások eredménye szerint a légköri szén-dioxid sűrűsége kb. 5000 és 200 ppm egység között mozgott a földtörténet elmúlt 600 millió éve során. Amikor a szén-dioxid és más üvegházgázok szintje hirtelen megnőtt a légkörben, azt hőmérséklet-növekedés kísérte, vagy járt vele együtt. Ehhez köthető többek között a paleocén-eocén felmelegedés, és a perm-triász határán történt, azóta is példa nélküli felmelegedés, ez utóbbi kb. 250 millió éve volt. Ekkor a szén-dioxid szint a jelenleginek 5, 3-szorosa, azaz 2000 ppm volt, az átlaghőmérséklet pedig 23 °C, ami 10 °C-kal több a mainál. A 2. ábra jobb oldala a hőmérséklet és a CO2-szint változását mutatja az elmúlt 400 ezer év során. A két görbe együtt mozgásából látható, hogy közöttük elég jó egyezés van, bár az is biztos, hogy a földtörténeti tapasztalatok alapján a hőmérséklet és a szén-dioxid szint változása közös háttér-okokra vezethető vissza.
A földtörténet során a szárazföldek vándorlása változtatta jelentősen a Föld fényvisszaverő képességét (albedóját), ez pedig az éghajlatra van nagy hatással. A korábban említett nagy felmelegedések tehát alapvetően földtörténeti okokra vezethetőek vissza. Azonban az elmúlt 400 ezer év során történt változások, melyeket a 2. ábra mutat, időben periodikusnak látszanak. Valóban, itt a hőmérséklet és a CO2-szint változásának közös oka a Föld pályájának és tengelyferdeségének periodikus változásai, illetve ezek egymásra rakódása. Rövid távon egyensúly jellemezte a léhgkört: jégkorszakok (az ábrán a gödrök) és jégkorszak közötti ún. interglaciális korok (az ábrána csúcsok) követték egymást, de a CO2 szintje sosem ment 300 milliomodrész fölé. Azonban elmondható, hogy az ipari forradalom óta a két görbe együtt futását, a két görbe egyensúlyát felborítottuk, mert a CO2-szint az eredeti szintnek majdnem kétszerese. Mivel annyit bizonyosan mondhatunk, hogy a hőmérsékletváltozást nem mindig az üvegházhatású gázok sűrűségnövekedése indítja el, de mindig gerjeszti, ezért a hőmérséklet növekedése várható.
Az óceánok és a jégtakaró változásai A hegyi gleccserek és a hótakaró területe ( 1. ábra/C) mindkét féltekén csökkent. A gleccserek és a jégsapkák e csökkenése hozzájárult a tengerszint emelkedéséhez is. (E tendenciákba nem értjük bele a grönlandi és az antarktiszi jéghátság sokkal lassúbb változásait). Műholdas adatok szerint 1978 óta az északi tengeri jég kiterjedése évi átlagban 2, 7%-kal, ezen belül nyáron 7, 4%-kal csökken évtizedenként! Az Északi félgömb örökké fagyott talajrétegeinek tetején a hőmérséklet közel 3°C-kal emelkedett 1980 óta. Ugyanitt az évszakosan fagyott talaj kiterjedése évi átlagban nagyjából 7%-kal csökkent 1900 óta, sőt, tavasszal ez a szám közel 15%. A csapadék és a felszíni vízmérleg alakulása A 20. század elejétől a csapadék egyértelműen növekedett Észak-Európában, mindkét amerikai kontinens keleti partjainál, valamint Ázsia északi és középső térségeiben. Ezzel szemben szárazabbá vált az éghajlat a Száhel-övezetben, a Földközi-tenger térségében, valamint Afrika és Ázsia déli részén.