A korábbi megszólalókhoz hasonlóan Zsolt is egyetért azzal, hogy a nyelvvizsga papírokra kint nem kíváncsiak. Úgy tűnik, mi máshogy viszonyulunk e dokumentumok jelentőségéhez, mint más, nagy gazdaságok képviselői. Náluk azt vizsgálják, valóban rendelkezik-e a munkára jelentkező a tudással; ez a tendencia itthon lassabban alakul ki. Úgy tűnik, az egyre népszerűbbé váló állásinterjúkon áll vagy bukik minden: "Ha nem tudsz értelmesen és választékosan megszólalni az adott nyelven, akkor hozhatod a helyi tudományos akadémia állásfoglalását is, akkor se vesznek komolyan majd... " Zsolt azonban más fontos tanácsot is adott: "Érdemes mindig ápoltan megjelenni, erre nyugaton nagy hangsúlyt fektetnek, és szerencsére itthon is egyre inkább ez a helyzet. " Elsőként talán nem tűnik ez olyan nagy dolognak, de nem egyszer hallani olyan szituációról, amikor valaki nem ismerve a helyi szokásokat teljesen furcsa ruha-összeállításokban megy dolgozni. A nagy multiknál például általános elvárás az elegáns viselet, ráadásul nemzetközi környezetben bizonyos szempontból képviseljük saját államunkat is, ezért is érdemes igazodni az elvárásokhoz.
Említette többek között az albérletkeresést és a 1 havi kauciót, az alapvető háztartási szerek beszerzését, bankszámlanyitást, telefonvásárlást és a közlekedési díjak kifizetését is. A spanyolok is szeretik a felkészült, elhivatott munkaerőt! Sokan azt tartják a mediterrán területek lakóiról, hogy hajlamosak könnyedebben venni a munkát, mint északabbra élő társaik, ám mint általában, ez a gondolat a spanyolokkal kapcsolatban is általánosításnak vagy sztereotípiának mondható. Zsolt tapasztalata szerint a helyiek keményen dolgoznak – ezt a munkatempót valószínűleg a válságból való kilábalás vágya is motiválja. A helyiek produktívak, kevés a holtjárat. Amit azonban még talán ennél is jobban keresnek a beáramló külföldi munkaerő tagjaiban, az a jó nyelvtudás. Angliában és Svájcban dolgozó interjúalanyaink is arról meséltek, hogy nem árt, ha van egy középfokú nyelvismerete a kiutazónak, bár az nem elvárás mindenhol; Spanyolországban a legtöbb helyen szintén örülnek az angol és a spanyol nyelv ismeretének, gyakran még feltétele is lehet a munkavállalásnak.
Azonban ha hosszabb távon maradnánk – például munkavállalás céljából – akkor, bár tartózkodási engedélyre továbbra sincs szükség, kötelező jelleggel regisztrálni kell a Bevándorlási Hivatalnál (ezt nevezik Officina de Extranjeros-nak), vagy a lakóhelyhez tartozó rendőrkapitányságon. Mindez nem megy majd zökkenőmentesen útlevél, személyigazolvány, és némi pénz nélkül. Ennek a folyamatnak az eredménye, hogy minden bejelentkező kap egy regisztrációs igazolást, amelyen olvasható a regisztrációs szám ( Número de identificación de Extranjeros). Ez a szám azért fontos, mert enélkül semmiféle munkavállalási folyamat nem indulhat el. Az EU-polgárok a munkavállalás intézésekor is jól járnak, hiszen nem kell munkavállalási engedélyt bemutatniuk. A munkaszerződés kötése már ennél bonyolultabb lehet, hiszen számos szempontot kell figyelembe venni: szóban vagy írásban történt-e a szerződés, határozott vagy határozatlan idejű, megállapítanak-e próbaidőt, és így tovább. Emellett senki ne felejtsen el egy fontos lépést: amikor már büszke munkaszerződés-tulajadonosok vagyunk, ezt be kell jelenteni itthon a NAV-nak és a TB-nek is, nehogy két helyen kelljen adózni.